camino



Opina sobre la pel·lícula:

Esther Naval: Penso que aquesta pel·lícula és molt bona i m'ha agradat força tot i ser massa trista i dramàtica. A més, penso que el tema de la pel·lícula està molt ben buscat, és interessant i fa una dura crítica sobre la religió i ens mostra força crueltat en alguns casos. Crec que és un llargmetratge molt intens i que aconsegueix transmetre una gran quantitat d'emocions als espectadors, encara que els personatges, les cituacions i algunes circumstàncies fan posar-te dels nervis i acabar enrabiat i agafant-lis mania, tot i que crec que això és bo perquè vol dir que organitzadors de la pel·lícula han aconseguit transmetre el seu missatge i han "complert" amb les seves intencions. També penso que amb aquest punt de vista fa que els nostres pensaments o creences en certa manera es radicalitzin en contra de la religió o de certs àmbits d'aquesta.

//

Mireia Pinto

Es la primera pel·lícula espanyola, que ha aconseuit captar la meva atenció. Estic d'acord amb l'Esther, han aconseguit molt bé els personatges. Fan que sentim emocions cap a ells, sobretot en alguns casos rabia. Com a história crec que es trista, pero es com ha de ser per a explicar la história real. Es cert que ataca directament a la religió, pero es que són coses que el mes trist es que pasen encara avui en día. Encara hi ha gent que te ideologies religioses igual que la mare. Pero com a pelicul·la está molt be i trobu interesant que l'hagim vist a la classe de religió, per qué si no molta gent no l'hagues vist per la seva conta i jo trobu que es una pel·licula que s'ha de veure almenys un cop a la vida. //

Gerard Rodríguez Adell

La meva opinió sobre aquesta pel.lícula, és positiva , penso que el tema, història, actors etc són excelents apart com ja ha dit abans la Mireia és una de le poques pel.lícules espanyoles que han aconseguit captar la meva atenció. També crec que una de les coses amb més merit és que es una peli natural y barata en quan a producció perfectament comparables amb altres que és gasten milions de euros per produïrla. Per acabar aquesta valoració penso que la millor actora sería la mare ja que arriba un moment de la peli que la arribas a odiar.

//Clara Esperalba Pujol//

Estic d'acord i comparteixo moltes de les opinions que han dit els meus companys. Aquesta pel·lícula a mi personalment m'ha agradat molt i l'he trobat molt interessant. Per una part hi ha la part personal, el que la peli aconsegueix transmetre a cadascun i el que arriba a emocionar, això és perquè aconsegueixes posar-te en el paper i viure moltes emocions. Crec que és positiu que s'apiguem posar-nos en el lloc dels altres, per una part per valorar més el que tenim i per l'altre per respectar els altres. I no ha deixa't de ser una classe dinàmica ja que em vist un altre punt de vista sobre la vida, com ha dit la Mireia Pinto, el problema és que encara avui en dia hi han religions que són tan estrictes, però no deixa de ser una altre forme de viure la vida..

Patricia Garcia Cruz

Ara per ara, Camino és una de les pel·lícles que he vist que més m'ha agradat. A part de transmetre una gran tendresa e inocència per part de la nena, ens mostra una gran crítica envers el radicalisme de l'opus dei. Al barrejar a una nena d'uns 12 anys, que està en una etapa de la seva vida per jugar i enamorar-se, amb la mare, religiosa radical, ens demostra que li vol tallar la vida, o amoldar-la a la seva voluntat, sense tenir en conte els desitjos de la nena. Personalment, després de veure la pel·lícula m'he adonat que la religió només serveix per menjar-te el coco, perquè si se't mor un fill i te n'alegres perquè s'en va amb Déu i Crist... es que no estàs molt bé del cap. Però en conclusió, m'ha encantat la pel·lícula i m'ha fet emocionar-me molt, i lo millor de tot, m'ha fet pensar en les injustícies que cometen algunes persones per estar massa capficades amb la religió.

Cuca Solà Roca (32) Jo personalment comparteixo algunes de les opinions dels meus companys. En general m'ha agradat molt la pel·licula, ha sapigut deixar molt clar el tema del que es volia centrar, i a més a més, ha sapigut impactar als espectadors i molt emotiva a la vegada. La pel·lícula es basa en criticar de la religió.

ARIADNA GRAUERA

La pel.lícula camino m'ha causat una gran impressió. Crec que és una pel.licula molt bona i amb molt contingut crític. Crec que esta molt be que hi hagi pel.lícules que mostrin aquesta cara de la religió parqué et fa reflexionar sobre moltes coses. M'ha cridat molt la atenció el personatge de la mara, crec que dapen completament del que li diguin els seus guies religiosos i que interposa totalment la religiositat a la seva feliçitatat i la de les seves filles. Crec que ella vol que comparteixin la seva visió religiosa de la vida a tota costa allunyant-les de tot el que les fa feliç, com fa amb ella amb ella mateixa. La germana gran per ecxemple va perdre el noi que estimava per culpa dels enganys de la mara i va acabar en un centre religios on tambe la manipulen perque renunci a tot el que li agrada per dedicar-se exclusivament al centre. El para queda en un segon pla, deixa que la seva dona manipuli a les seves filles i tot i que veu que això no esta bé calla. En canvi el personatge de la nena ,camino, mostra la inosencia i la ilusió per fer tot el que li agrada tot i la seva malaltia.

Clara Vives

Camino, és una pel.licula que mostra la realitat fent una crítica molt forta de la religió. És una pel.licula que impacta molt, ja que els personatjes fan molt bé el seu paper i tot el ambient que els acompanya aconsegueixi que es pateixi per les persones i que et posis al lloc dels altres i fins i tot arribar a tenir ràbia de la religió. Personalment, m'ha agradat la pel.licula, m'ha fet reflexionar, m'ha fet posar al lloc dels personatges però al final, la vem veure amb tantes sesions, que, li vaig acabar prestant més atenció a la religió i el que feia la mare, la impotència; que no pas la filla.

Anna Fontdeglòria

Comparteixo moltes d'aquestes opinions, però personalment penso que és una pel·lícula molt dura i trista de veura, primerament perquè de passar a ser una nena com cualsvol altre, feliç com era a arribar a un estat tant greu es impactant i emotiu. Crec també que exegeren massa la visió de la mare i la germana envers la religió, i que arriba a ser pesat tant d'insistir sobre aquest element. Estic d'acord amb l'actitud que el pare la tracta i m'agrada el sistema de gravar totes aquelles coses que li passen. Per tant aconsello a mira aquesta pel·lícula, es interessant de veure.